Vi foretager en eftersøgning, men indvier ikke offentligheden.
Det kunne skade os, hvis hun ikke vil findes.
Som Wayne sagde, kan der være andre, der leder efter hende.
Jeg sender den til Oklahoma og Missouri.
- Er vi sikre på, at det er hende? - Det tror jeg.
Find ud af, hvad faderen mener.
Han ved heller ikke, hvordan hun ser ud nu.
Han kan give en falsk bekræftelse.
Det vil bare genåbne såret, og det udsætter jeg ham ikke for.
Så vi ved ikke, at det er hende. Finder vi hende, kan vi spørge.
Hvad har vi ellers?
Jeg har fået sagsakten på moderen, Lucy.
12. august 1988. Personalet fandt hende.
Et motel i Paradise i Nevada, lige uden for Vegas.
Hun havde boet der tre uger. Alt tyder på en overdosis.
Intet nyt der.
Fætteren Dan O'Brien. Indtil videre forgæves.
Han sad inde ni måneder i Missouri. Gummichecks i 85 og 86.
- Han var i Vegas i 87 og forsvandt. - Vegas. Ligesom Lucy.
- Morelli? - Jeg fandt nogle tidligere beboere.
De bekræftede deres tidligere udsagn.
En mand blev afhørt af en civilklædt betjent, men det er ikke registreret.
Undskyld mig, kommissær West. De vil have en udtalelse af mig.
- Det er Lucy! - Du bør ikke være herinde.
Kom med. Jeg fortæller dig om det senere.
Hvem er det? Er det nogen? Kommissær!
Lyt til mig.
Fald ned, Tom.
Beklager. Jeg har aldrig...
Jeg har aldrig set det værelse. Boede hun der?
Du burde ikke have set det. Glem det.
Hvad laver du her?
De ville have en udtalelse af mig på tv.
Ved du noget ...? Hvorfor efterforsker I Lucy?
Vi er lige begyndt. Finder vi ud af noget, får du det at vide.
Pigen på billedet. Hvem var hun?
- Ser hun bekendt ud? - Klap i.
- Se godt efter. - Hvem er det?
- Er det min datter? - Hvad vurderer du?
Gå tilbage i lokalet. Nu.
Du er nødt til at tage hjem.
Jeg ringer til dig senere. Okay?
Hvem er det? Er det hende?
Er det sådan, hun ser ud? Fortæl mig det.
I deltog i det, ikke?
WOODARD SAMMENSTØD
Woodard!
Woodard! Kom herud.
DENNE VEJ FREM
Woodard!
Vi går ind, hvis du ikke kommer ud!
Hvad foregår der? Træd tilbage!
Hvad foregår der?
Kom så!
Rør jer ikke!
- Fandens! - Bliv nede.
Tror du, at jeg render af sted? Herregud.
- Er det dig, sergent? - Læg den.
Jeg har dig på kornet. Bare læg den.
Jeg havde dig på kornet. Ude foran.
De to skud mod døren?
Jeg rammer, hvis jeg vil.
Godt. Lad mig gengælde tjenesten.
Læg den fra dig, så følger jeg dig ud.
Jeg var i min gode ret, indtil jeg skød betjentene.
Du skal nok få hjælp.
Der er mange veteranprogrammer. De vil se mildt på dig.
Jeg vil ikke ses mildt på!
Vil du tvinge mig til at gøre det?
Ingen tvang dig til at tage jobbet.
Jeg skyder dig i knæet.
Jeg dræber dig.
Jeg tæller til tre i mit hoved.
Når jeg har talt til tre, får du en salve.
Jeg tæller, sergent.
Her!
Jeg henvender mig til Julie i håbet om, at hun er derude.
Julie, hvis du ser eller hører det her -
- så beder jeg dig om at ringe.
Ring til mig eller politiet.
Jeg beklager, at jeg lod årene passere.
Men jeg elsker dig for evigt, Julie.
Vi vil bare sikre os, at du er i god behold.
Og du skal vide, at du kan vende hjem.
Hvis nogen forhindrer dig i at vende hjem -
- så bliver vi ved med at søge.
Nu vil jeg aldrig give op.
Hvis nogen ved noget om min datter, så henvend jer venligst.
Politiet har et direkte nummer.
Der er en dusør for informationer, som fører os til hende.
Bed på Julies vegne. Herren være med os.
Var mr. Woodard uskyldig? Hvad med bevismaterialet?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved bare, at min datter er et sted derude.
I lang tid troede jeg det modsatte.
Har politiet kvajet sig?
Mr. Purcell besvarer ikke spørgsmål.
Hvad siger De til anmodningen om at få den oprindelige dom omstødt?
At pigen kan være i live, ændrer ikke vores konklusion.
Brett Woodard dræbte Will Purcell og kidnappede hans søster.
Hvad der mere skete, kan vi ikke vide.
David og Josie Woodard vil have faderen renset.
Alle kender til Woodards voldelige handlinger.
Det var en reaktion på andres voldelige forfølgelse.
Men vi insisterer på, at han ikke gjorde børnene fortræd.
Den posthume dom var uredelig -
- og en pligtforsømmelse fra statsanklagerens kontor.
Går De op imod Gerald Kindt?
Vi går mod hullet i retssikkerheden, der lod det ske.
Hvad med bevismaterialet fra Woodards hjem?
Du gjorde ikke den slags i 1980. Det var over stregen.
Presseomtale er alt, han forstår. Nød du ikke hans reaktion?
Det handler ikke om dig eller din tidligere chef.
Tænk på, at manden prøver at få sin datter tilbage.
Er de hans børn? Ved de, hvem jeg er?
Skiderikken tvang mig til at gøre det.
Som om jeg behøvede flere af de minder.
Godt at se dig i tjeneste, assistent Hays.
- Er Freddy her? - Han skifter olie.
- Han har ikke tid til nye opgaver. - Vi er gamle venner.
Hvem kan huske det?
Jeg så Woodard køre væk fra Devil's Den.
Ungerne kørte derhen.
Det betyder ikke noget. Han kan have vendt om.
Sikkert. Han gjorde det, ikke sandt?
Du dræbte ham, ikke? Jeg så dig i avisen dengang.
Vi vil bare vide, om du kan huske den aften.
Måske kan du redegøre for den igen.
Du må være en iskold dræber, hva'? Hård mod teenagere.
Du fortalte os, at Will var alene, da I så ham.
Hvor var pigen? Hvor var hans søster?
Ingen anelse. Han var nervøs: "Jeg kan ikke finde hende."
- "Jeg ved ikke, hvor de blev af." - "De"?
- Sagde han "de"? - Det mener jeg.
Vil du slå mig for en sikkerheds skyld?
Indikerede han, hvem de kunne være?
I kan ikke være særligt gode til jeres job.
- Hænger I mig op på det efter ti år? - Ingen hænger dig op på noget.
Måske vil den hårde negl skræmme mig.
Det virker ikke uopnåeligt.
Så kom an.
Slå dig bare løs, din sorte skiderik.
Tror du, at du kan skade mig, bør du se på mit liv.
Vent nu lige.
Mr. Burns, jeg forstår Deres vrede.
Men vi beder Dem blot om at huske tilbage.
Og ikke for noget...
Men tingene er muligvis, som de er -
- fordi du kan lide at mobbe dem, der er svagere.
Og det kan du ikke?
Jeg var teenager. Hvad er din undskyldning?
Jeg vil gerne takke Dem for Deres hjælp, mr. Burns.
De kan jo sige til, hvis De kommer i tanke om noget.
Mrs. Burns.
Vil du ikke kalde mig snothvalp igen?
Og true mig med at blive røvkneppet?
Hørte du ham? Som om jeg ødelagde hans liv.
Forklar mig lige, hvilken byrde og modgang -
- hvide mænd udsættes for her til lands.
Han bekræftede Woodards færden, hvilket ikke ændrer noget.
Men "de"...
Vi bør efterforske, hvem børnene mødtes med i skoven.
Hør, da jeg var på den alder, som han havde under forhøret -
- sad jeg sgu i junglen.
Legetøjet fra skoven. Vi må tjekke de uidentificerede aftryk.
Der var ingen database i 1980.
Er det min skyld, han ikke tog en uddannelse?
Hvad siger du?
At hele hans generation er nogle slapsvanse.
Du rejste fra Mena som 16-årig. Har du været hjemløs siden?
Jeg har rejst omkring. Jeg var været helt i Boulder.
- Genkender du kvinden? - Ja.
Vi var en del af en gruppe med nogle andre unge.
Vi havde en fin, lille familie.
- Hun blev ikke længe. - Hvad var hendes navn?
Mary July. Jeg ved ikke, om det var hendes rigtige navn.
Fortalte hun noget om sig selv? Hvor hun var fra?
Vi var ikke nære. Hun var lidt tosset.
Hvordan det?
Hun vidste ikke, hvilket år det var.
Hun fortalte, at hun var en hemmelig prinsesse.
- Ved du, hvor hun kan være? - Nej. Desværre.
Prøv blandt de prostituerede.
- Tog hun stoffer? - Ikke så vidt jeg ved.
Men nogle af hendes historier tydede på det.
Hun var en prinsesse fra de lyserøde lokaler.
Jeg ved det ikke.
Hun sagde, at hun havde mistet en bror. Hun ledte efter ham.
Nævnte hun, hvad der var hændt hendes bror?
De blev vist adskilt som små.
Flygtede hun fra nogen?
Det hører man tit. Alle, der lever på vejene, er på flugt.
Skriv navne ned på alle fra gruppen.
Andre, der kan have kendt hende.
De er ikke i knibe. De får en tjeneste til gode ved politiet.
Mary July? Jeg ved ikke, om det er hende.
Det er det. Det passer med den forsvundne bror.
Jeg siger bare, at vi ikke bør stirre os blinde.
Indtil vi finder hende, så er det hende.
Ludere og hjemløse. Kom så.
Vi famlede os frem et par dage.
Hjemløse og prostituerede. Men ingen vidste noget.
Måske gjorde de det, men ingen fortalte os noget.
Vidste du, at Harris James, der efterforskede Woodard -
- forsvandt i 1990 under den anden efterforskning?
Hvem?
Nej.
Det vidste jeg ikke.
Hvem var han?
Ifølge rapporten talte du med ham i 1990.
Mange folk, der var involveret i sagen, er døde.
Det er den vej, det går.
De fleste af mine bekendtskaber er døde.
Foxwood. De har klaret sig godt, hva'?
Jeg hader de her forstæder. Alting ligner plastik.
Hejsa! Velkommen.
Det er skønt at møde jer. Lori. Kom bare ind.
Hej.
Fint nok.
Jeres hjem er virkelig smukt.
Tak. Vi købte det efter hans forfremmelse.
Han havde altid boet til leje.
Jeg sagde: "Du er voksen. Du har råd til et hus."
Hvis noget skulle laves, ringede jeg og sagde: "Få ordnet det lort."
Nu skal jeg selv ordne lortet.
Har I været sammen siden 1980?
- Jeg var der, da de mødtes. - Og jeg var der, da I mødtes.
Jeg drillede ham, første gang han så dig.
Vi var sammen to år og havde en pause.
Tre år senere rendte vi ind i hinanden.
Nu har vi været sammen i fem år.
Jeg lægger dem sammen. Det er syv år med en smule ferie undervejs.
Hvornår oprinder den store dag?
Det er ømtåleligt.
Kom ikke her som gæst og prøv at lave rav i den.
Hvordan går det med sagen? Jeg så Tom på tv.
- Det har ingen lyst til at tale om. - Jeg er faktisk også nysgerrig.
Det er første uge. Vi undersøger nogle ting.
Tænk, at hun er i live. Ved I, hvor hun har været?
Jeg har virkelig knoklet. Måske kan vi glemme...
Vi fandt en hjemløs fyr, der kendte hende.
Vi fandt nogle andre unge hjemløse. De vil ikke tale med os.
Har I prøvet kvindehjemmet?
Vi kan ikke gå ind på det. Det er jo fortroligt.
- Kom nu. - Vil du godt holde op?
Beklager. Som forfatter kan jeg ikke lade være.
Nå ja, det nævnte han. Du har skrevet en bog.
Ja, den udgives næste uge. Den handler om sagen.
Og om os.
Jeg vil virkelig gerne læse den.
Han lod mig ikke tage et eksemplar med.
Gaver bør ikke smigre giveren.
Vi kan vende tilbage til, hvad du har rendt og lavet.
Lori, voksede du op her?
Little Rock. Jeg kom hertil for at studere.
- "Hvad jeg har rendt og lavet". - Hvad læste du?
- Fjerkræstudier. - De laver raketbrændstof af høns.
- Hvad er det, du taler om? - Kan du ikke lade det ligge?
Undskyld mig.
I har et yndigt hjem.
Tak.
"Sjælen må rumme et omskifteligt sted -
- hvor sorg ikke lader sig adskille fra vanvid."
"Da hun stod over kassen med sine børns ting, græd hun -
- og knugede sig til brystet. Det var ikke et lykkeligt hjem."
"'Børn bør le, ikke sandt? Og der blev sjældent leet her.'"
VÆR IKKE BANGE BØRNENE BØR LE
Børn bør le.
Hvad fanden?
Skat, jeg burde have læst den for længe siden.
- Mange tak, mor. - Det var så lidt.
- Det er altid rart at se ungerne. - De elsker det også.
Becca er ved at blive forkølet. Hun sover allerede.
Okay.
Tak.
Har du fortalt hende om skilsmissen?
At du omtalte mig som din eksmand forleden?
- I Sallisaw. - Hvad?
Var du i Sallisaw? Hvorfor nævnte du ikke det?
Hvorfor skulle jeg det? Jeg var ikke bare i Sallisaw.
Jeg fandt optagelser af hende. Julie.
Ja. Jeg har hende på bånd nu.
- Har du det? Og du nævnte intet? - Er du delstatsbetjent?
Du kan vist godt lide at holde på hemmeligheder.
Jeg lod betjenten tro, at jeg var single.
Han åbnede op. Og hvad så?
Jeg troede nok, at du tog det her lidt mere alvorligt.
Men nu er jeg med.
Ved du, hvad der foregår her? Du vil kontrollere mig.
Du render rundt og efterforsker din sag.
Så jeg skal gå herhjemme og vaske tøj og lave mad.
Hold nu fast. Jeg har større drømme -
- end at passe et hjem, du kan gruble i.
Jeg har altid støttet dig. I årevis, mens du skrev på den skide bog.
Så længe jeg var hjemme, passede ungerne og stod for hjemmet.
Og nu er du ude at møde interessante mænd, som du fortæller om din eks.
Tror du, at jeg gjorde noget med den betjent?
Jeg tror...
Nej, det gør jeg ikke.
Men du er en turist.
Du er en voyeur. Du lukrerer på folks ulykke.
Det er ikke det, jeg gør. Eller gjorde.
Jeg synes, at du udnytter folk. Vi er bare historier for dig.
Du bruger dem til at hæve dig over os. Jeg ser skam også dig, skat.
Du bruger sagen til at undgå hjemmet. Du ryger igen.
- Lugter du til mit tøj, mor? - Vi står i vejen for dig.
- Efter ti år forstår du mig ikke. - Du forstår ikke dig selv.
Foregiv ikke at være for dum til at vide, at du er fuld af lort.
Så snart du har gravet dig fri, kan du låne mig skovlen.
Hvad er der galt, skat?
Hun er syg og kan ikke få vejret.
Er du helt tilstoppet, skat?
- Jeg kan hente noget medicin. - Vi har halspastiller og næsespray.
Jeg vil ligge i din seng.
Vi kan alle ligge i den store seng.
- Kan mor læse en historie? - Ja, skat.
Lad os ligge os. Henry, vil du med?
Mor og far, hvad er det, vi ikke gør?
Vi siger ikke godnat uden at sige "jeg elsker dig".
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
Vent. Becca?
Åh, nej.
Hvor er I? Becca? Henry?
Hvor er I henne?
Hvor er min familie?
"'De fodrede mig bag jernstænger i en kasserolle.'"
"Men en nat følte jeg -
- at jeg var panteren Bagheera og ikke et legetøj for mennesker.'"
"'Jeg brød den lille lås med et slag af min pote og stak af.'"
"'Og fordi jeg kender menneskenes vis -
- er jeg mere frygtet i junglen end Shere Khan. Ikke sandt?'"
"'Jo', sagde Mowgli."
"'Alle i junglen frygter Bagheera. Alle undtagen Mowgli.'"
"'Du er en menneskeunge, ' sagde den sorte panter kærligt."
"'Ligesom jeg vendte tilbage til min jungle -
- således må du også vende tilbage til menneskene.'"
'"De mænd, der er dine brødre, hvis du ikke bliver dræbt i rådet.'"
Jeg råbte ham an og bad ham om at smide våbnet.
Han sagde, han ville tælle til tre, vende sig og skyde.
Jeg lod ham tælle til to.
- Mere end jeg havde givet ham. - Mere end han fortjente.
Jeg har forklaret mig to gange. Giv mig lidt plads.
- Hvordan går det? - Han er stabil.
Vi ved først besked om benet i morgen.
Vi skal have en forklaring igen, mens den er frisk.
I skal ikke tale til mig igen før i morgen tidlig.
Åh gud. Er du uskadt?
Det er i nyhederne. Alle de dræbte...
En tosse skød Roland. Han kan miste benet.
- Hvad skete der? Er du uskadt? - Hvad? Nej, det er min makkers.
Hvad skete der derude?
Det kommer nok i nyhederne.
- Jeg vil se min makker. - I morgen. Han er bedøvet.
- Sæt dig. - Jeg vil ikke sidde ned.
- Vil du tale om det et sted? - Tale om hvad?
Du kan ikke stille noget op her. Lad os få dig i noget nyt tøj.
Hvad er det, du har på?
Hvad er det, jeg kan lugte?
Ivory-sæbe. Kalkstøv.
Skal vi smutte?
Vil du have et bad?
Noget at drikke?
Er du sulten?
Hvad laver du?
Der var fingeraftryk i sagsmappen. De er væk.
En gammel sag. Er du sikker?
Jeg lagde dem selv i. Kassen har stået her i ti år.
Jeg indleverede den personligt.
Hvad skal jeg sige? Ting bliver væk hele tiden.
De skulle være her.
Vi havde uidentificerede aftryk fra legetøjet. De er her ikke.
Har du en journal? Har nogen set på dem?
Siden 1980? Journalen går kun et par år tilbage.
Lad mig se den alligevel.
Hent den!
WOODARD SAMMENSTØD
Harris! Jeg har fundet noget.
Det ligner drengens rygsæk. Fra efterlysningen. Den døde dreng.
For helvede da.
Den blev anbragt. Det holder ikke.
- Fik du sovet i går? - Der var ingen retssag.
Så ingen søgte grundigt.
Men rygsækken lå ikke i krybekælderen under eksplosionen.
Den er som ny.
Hvor lang tid tog gennemsøgningen? Tre dage?
Rigelig tid til at anbringe den.
Hvad med trøjen? Hvorfor er den brændt?
Der måtte ikke herske tvivl om, at pigen var død.
Nogen slog til efter skudvekslingen. De øjnede en chance.
Og vi smækkede døren i.
Hvad med Alans folk? Hvorfor sagde de intet?
Delstatspolitiet udskyder stævningen. De har ikke set det.
- Hvad er vores påstand? - Det ved jeg ikke.
Nogen kunne have sneget sig ind om natten.
Ingen blev presset til at lede grundigt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op med det.
Ser Blevins eller Kindt det -
- lukker de os ned for ikke at adlyde ordrer.
Det er for vigtigt til det politiske vås.
Det er ikke vås for systemet.
Havde du indset det, var du ikke havnet bag et skrivebord i ti år.
Kommissær West.
Hvornår?
Udmærket. Kom med det.
Jeg mener det, Roland. Det her er stort.
Det var Briggs. Der var et opkald på linjen i går.
Han siger, at vi bør høre det.
Udmærket.
Godt. Væk med jer.
Kom så. Værsgo.
Værsgo, kom så.
Tag for dig, lille ven.
De gamle hunde giver ikke ved dørene.
Du er vel en elsker, ikke en kriger. Kom her.
Kom.
Æggene er gode, ikke?
Hvis man viser en kvinde, at man kan lave mad -
- så ved hun, at man ikke leder efter en husmor.
Hører du efter, lille ven? Jeg prøver at give dig råd.
Se. Endnu en herreløs hund.
Han har sine fejl, men vi bør høre, hvad han har at sige.
- Er du sikker på, at det er her? - Ja. Jeg ringede.
Hvorfor?
Han var altid meget social.
Jeg troede ikke, at udendørslivet var noget for ham.
Lad os gå ind og se.
Giv mig lige et øjeblik.
Hvornår så jeg ham sidst?
Det ved jeg ikke, far.
Hør, måske bør du ikke gøre det her nu.
I har fundet det rette sted.
Du ser godt ud, Purple.
Men hvem er oldingen?
Han kan være lidt usikker.
Han kan måske tro...
Altså, han kan være lidt usikker.
Han kan ikke huske, hvornår I sidst talte sammen.
Kan han huske, hvorfor jeg er vred på ham?
Det tror jeg ikke.
Undskyld, men det er min erfaring -
- at det ikke gavner noget.
Tja. Måske har jeg også glemt det.
Hvor er alle dine medaljer?
På bunden af floden.
Og billedet af dig og Clinton?
Det er sikkert i hundeindhegningen.
- Jeg troede, at du hadede hunde. - Min bedste ven er en hund.
Har du ikke nogen billeder? Lad mig se dine børn.
Jeg har ingen børn.
Du og hende kvinden...
Jeg kan ikke huske hendes navn. I blev da gift.
Du må tænke på en anden.
Blev du ikke gift? Aldrig?
Jeg ville have svoret på, at I blev gift.
Tja...
Når man ikke taler med nogen i 24 år -
- så går man glip af en del.
Kom.
Værsgo at sidde ned.
Delstatspolitiets hotline. Hallo?
I søger efter mig. Jeg så det på tv.
- Hvad er Deres navn, frue? - Jeg så ham på tv.
Lad mig være. Få ham til at lade mig være.
Drejer det sig om Julie Purcell?
Har De information om Julie Purcell?
- Nej, det er ikke mit rigtige navn. - Hvad hedder De, frue?
Bed ham om at lade mig være.
Jeg...
- Jeg ved, hvad han gjorde. - Hvem?
Manden på tv, der udgiver sig for at være min far!
Hvor ringer De fra?
Hvor er min bror, Will? Jeg ved ikke, hvad han gjorde mod ham.
Hvad hvem gjorde mod ham, frue?
Vi lod ham ligge og hvile.
Hvad er det, hun siger? Mig?
Hvor opholder De Dem? Vi kan hjælpe Dem, frue.
Nej. De arbejder for dem. Bed ham om at lade mig være!
Han tog mig, og jeg vender aldrig tilbage.
Frue, læg venligst ikke på.
- Kan De tale med mig? - Bare lad mig være.
Frue? Hallo?
Er De der?
Hvad er det, hun siger? Det var jo hende.
Hvor er hun?
Kommissær West?
Roland?
Har du talt med tv-holdet?
Jeg smed røret på, hver gang de ringede.
De har sat sig ind i sagen.
De vil ikke have, at noget rammer os.
Noget?
Som at have dræbt nogen?
Men sker det? Vender det tilbage?
Ikke indtil videre.
Men instruktøren viste mig nogle billeder.
Dan O'Briens lig blev fundet i et stenbrud.
I det sydlige Missouri.
De ved noget om Harris James.
Hvordan kan du tale med dem, når vi har gjort de ting, vi gjorde?
Du aner ikke, hvad du kunne sige eller komme i tanke om.
Husker jeg, hvad vi har gjort, skal jeg nok huske ikke at nævne det.
Jeg fandt ud af en anden ting.
Det brev, som forældrene modtog. Med udklippede bogstaver.
Lucy skrev det. Moderen.
Hvad? Hvordan ved du det?
Noget, som Amelia citerede moderen for i bogen.
Jeg kan vise dig, at det matcher.
Hvorfor gjorde hun dog det?
Hvis man ser på sedlen og deres udtalelser...
Jeg tror, at hun forsøgte at berolige Tom.
At få ham til at give slip.
Det havde hun allerede gjort længe inden.
Og hvad så, hvis det var hende?
Vi vidste jo, at hun havde en forbindelse...
...til den fyr, hvis navn du lige nævnte.
Han opsøgte mig.
Dagen efter det skete. Hoyt.
Hvad?
- Det har du aldrig fortalt mig. - Jeg tog et valg.
Jeg havde andre ting at fokusere på. Også familien. Jeg lod det ligge.
- Hvad fik du ud af ham? - Ingenting, tror jeg.
Han vidste, hvad vi havde gjort.
Men der var også ting, han ikke kendte til.
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke huske det.
Han gik bort for nogle år siden.
Du vendte ryggen til det.
Ikke denne gang.
Er det grunden til dit besøg?
25 år senere. En gammel mand, der fantaserer?
Tror du, at du bare kan komme kørende -
- og at jeg vil sige: "Hold da op, makker."
"Lad os snuppe vores detektivsæt og drage på eventyr!"
Du...
I 1980 holdt vi op med at være makkere, da du blev gift.
Den slags sker. Folk glider fra hinanden.
Men det her? Det er noget andet!
Al denne tid...
Du ringede aldrig. Du besøgte mig aldrig for at drikke en øl.
Du undskyldte aldrig.
- Roland... - Jeg ville have ladet det ligge.
Tage en kold med dig og mindes gamle dage.
Måske bare se hundene tumle og solen gå ned.
Men hør dig lige.
Hvor mange drikker du om ugen?
Hold din kæft! Jeg har det fint.
Alene herude.
Uden en kvinde eller børn.
Ingen gamle venner.
Så derfor kan jeg drikke lige så meget, som jeg lyster.
Du skal ikke dømme mig, din narrøv.
Jeg kender dig. Jeg ved, hvad du gjorde.
Hvad jeg gjorde.
Om jeg drikker? Jeg ville tæve dig, hvis du kunne overleve det.
Og du har stadig ikke undskyldt.
Roland.
Jeg kan ikke huske det.
Beklager.
Beklager, men jeg kan bare ikke huske det.
Jeg er ikke...
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke huske mit liv.
Jeg kan ikke huske min kone.
Jeg ved det ikke.
Siger du, at jeg gjorde noget galt?
Det er jeg ked af.
Jeg har en sagsmappe, jeg arbejder på.
Og jeg læser den hver morgen.
Men der er så meget, jeg ikke kan huske.
Men du kan vel huske nogle ting?
Altså, du genkender da mig, ikke?
Det er andre ting.
Hør her.
Vil du have hjælp til at slå lidt tid ihjel, er jeg den rette.
Jeg har måder at fordrive tiden, som ingen før har udtænkt.
Vil du have noget at drikke og sludre?
Se en kamp? Så er jeg lige her.
Men jeg vil ikke have noget med den lortesag at gøre.
- Hun kan stadig være derude. - Åh, hold nu op.
Halvdelen af de sager, du arbejdede på, blev ikke opklaret.
Du forlod styrken. Jeg var der.
Der var andre hensyn dengang.
Med mig og Amelia.
Inden jeg bliver en savlende grøntsag -
- vil jeg bruge mit sidste intellekt til at se det her til ende.
Nej.
Jo.
- Nej. - Åh, jo.
Nej, mand.
Kom nu. Lav lidt rav i den med mig.
Hvorfor har din søn ikke fået dig spærret inde?
Han ved ikke, hvor dårligt jeg har det.
Jeg har dårligt nyt.
Du har det værre, end du tror.
Skulle to mosefund som os udrette andet end at pisse i bukserne?
Hold nu op. Det er en omgang sørgeligt, senilt ævl.
En 70-årig sort mand...
...der mister forstanden og render rundt med skilt og pistol.
Det bør du ikke gå glip af.
Jeg trænger til at le.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com